Det drejer sig om Maryanne.
Jeg vil gerne tale med Dem, mr. Stewart...
Jeg er kommet til Washburne Crick for at tale med Dem...
Gudfader.
Jeg er taget hjem til Dem for at tale om Maryanne.
Jeg vil gerne spørge om...
Jeg vil gerne tale med Dem om Maryanne.
Det drejer sig om Maryanne.
Maryanne.
DAKOTA, 11. AUGUST 1879
Sid stille.
Det gør mere ondt, hvis jeg ikke tager splinten ud.
Mary.
Du skal også sove, Mary, så du er klar, når din bejler kommer i morgen.
Ti stille.
Sid stille.
Få dem derover.
Kom herhen.
- Hvad nu? - De var hos Williams.
Indianerne?
Skynd jer ned i kælderen.
Kom. Lad den ligge.
Kom.
Lås lemmen, og luk ikke op for nogen.
Far!
- Far. - Stille.
Gør, som din bror siger.
Du må ikke græde.
Maryanne? Mary?
Er der nogen hjemme?
Mr. Williams. Familien Stewart er ikke...
Du godeste!
Gudfader!
Familien Stewart er væk.
- Sagde Maryanne, at de skulle rejse? - Nej.
- Hvad med familien Williams? - Gå derind.
Du godeste.
Pokkers.
Indianerne har taget dem.
Gud nåde og trøste dem.
Vi må finde dem.
Jeg hængte tre mænd deroppe.
Indianere. Så var de døde.
Fyld ikke Dobie med det lort, mr. Parcher.
Det er ikke lort. Det er skam rigtigt.
Ingen bandeord foran min søn.
Det skulle vel ikke være kokoskage?
- Mor fik den speciallavet. - Jeg har selv bagt den.
Kokossen kommer derhjemmefra.
For ti år siden, lige her i området, -
- måtte jeg spise hestekød for at overleve.
- Det er ækelt. - Det var ikke min egen hest.
Pointen er, at nu sidder vi her og spiser kokoskage.
Verden er civiliseret.
- Der er også kylling og majsbrød. - Så vil jeg straks smage majsbrødet.
Der kommer nogen.
Ved du hvad, cowboy? Gå med din mor ind i huset.
Han har en underlig hat på. Det er vist Deres mand mr. Coffey.
Alle og enhver kan jo tage en underlig hat på.
Gå indenfor med din mor.
Kom, Dobie.
Af sted.
- Jeg vil ikke forstyrres, Coffey. - Indianerne har slået folk ihjel.
Det er fra mr. Clay.
- De har taget Maryanne. - Jeg kan godt læse.
FAMILIEN WILLIAMS ER DØDE FAMILIEN STEWART ER BORTFØRT
FÅR FAT I HENRY V. CLAY
- Slog indianerne også børnene ihjel? - Nej.
Det gjorde mr. Williams vist.
Det var dog forfærdeligt.
Hvis det er crow- eller uteindianere, skal Dobie ikke opleve det.
Jeg har besluttet mig, Will.
Du har mistet én mand på grund af indianerne. Det må ikke ske igen.
Jeg har ingen mand her i huset. Jeg har en dreng.
Tag ham med til Washburne Crick, så har jeg måske to.
- Er hestene klar? - Ja.
- Sådan, mr. Parcher. - Så lad os komme af sted.
Mr. Parcher har overlevet alt, hvad man kan blive udsat for.
Hold dig i nærheden, og lyt til ham.
Så skal det nok gå.
Det burde have blødt mere.
Også på pigerne.
Ida og Daphne.
Det tror jeg, de hed.
- Vil du hellere vente udenfor? - Nej.
Godt.
Gad vidst, hvilket våben der laver sådan et sår?
Ikke nogen kniv, jeg kender.
Måske en slags mejsel.
Det gevær har kun to skud.
Han har måttet lade det igen for at skyde dem alle sammen.
En kristen kvinde vil hellere dø end tages til fange.
Hvis mr. Williams havde tid til at lade det igen, -
- var det, fordi hans kone gav ham tid.
Hvis det kom så vidt, håber jeg, du ville kunne skyde din mor.
En bøffel kan vel have lavet det hul.
Jeg kan se, du har fundet et hul i jorden, Will.
Ja, og fire lig.
Seks er forsvundet. De fleste er kvinder og børn.
- Jeg henter hestene. - Vent lidt.
Det er mig, der har kommandoen. Jeg vil vide, hvem vi leder efter.
- Hvor længe har indianerne haft dem? - En dags tid.
- Så er kvinderne nok blevet... - Hvorfor står vi så her?
Vil du stå ansigt til ansigt med en flok indianske krigere alene?
De skræller dig som en appelsin, knægt.
Vi følger med jer.
Bare rolig. Vi skal nok finde dem.
Er du okay?
Vi burde se at komme af sted.
Kendte du dem?
Ja.
I hvert fald familien Stewart.
Det er Maryanne.
Er hun din pige?
Jeg arbejdede på sagen.
Gudfader bevares.
Hvem er Henry Victors indianer?
Ten Bear. Han er crowindianer. Han bliver betalt for sit arbejde.
Walnut. Mr. Victors feltflaske er tom.
- Han kaldte dig Walnut. - Ja, det gjorde han.
Hedder du det?
Jeg hedder Callaghan.
Callaghan.
Er du irer?
Han tror, han er bedre end mig, fordi ingen nogensinde har ejet ham.
Men jeg er ikke menig. Jeg er kok i Fort Lincoln, -
- så jeg kan rejse, når jeg har lyst. Er du med?
Ja.
Jeg hedder Fergus Coffey.
Coffey som i kaffe?
Er du sort?
- Satans også! - Hvad er der?
Vi finder ikke nogen hvide fanger i et reservat.
Enig.
- Vi kunne fortsætte alene. - Ja.
Men vi er kun fire, og gud ved, hvor mange de er.
Vi må finde familien Stewart.
Hvis vi gør det med Henry Victors hjælp, er det fint.
Indtil videre går det da udmærket.
Mr. Parcher.
Det er okay, Dobie. Det var nok bare et præriehundehul.
Kan du ikke ride hen og finde ud af, -
- hvornår vi slår lejr?
Jo.
Af sted.
Hvorfor pusler du sådan om den knægt?
Han ser allerede op til dig.
Jeg gør kur til hans mor.
- Er det Gertrude Spacks søn? - Ja.
Radmager kvinde.
Så kan du lige så godt tage knægten i stedet for.
Det var ikke særlig pænt sagt.
- Halløj, knægt. - Mr. Parcher bad mig...
Se der.
Er det en hest?
Han har set os.
Troede du ikke, jeg vidste det?
- Hvorfor stikker han så ikke af? - Det kan vi jo spørge ham om.
Vi leder efter nogle hvide mennesker.
Parcher.
Dem her.
Nogle onde indianere har bortført dem.
Hvis du hjælper os, slipper vi dig fri.
Vi har ikke tid til det her. En fange vil sinke os.
Jeg vil hellere gå i den rigtige retning end ride af sted i blinde.
Ved du, hvad de kvinder bliver udsat for?
Det her er ikke din afdeling. Soldaterne er under min kommando.
Og så længe du følges med os, er du det også.
Indianeren ved ikke en skid.
Og selv hvis han gjorde, ville han ikke sige noget.
Han skal nok få munden på gled.
Walnut, undskyld, Callaghan.
Du skal ikke kigge på det.
- Har han sagt noget? - Det er ikke formålet.
De holdt op med at spørge for en halv time siden.
Hvad fanden er det?
En tobakspung.
Hold kæft, den er grim.
Jeg har den fra en indianer.
En ordentlig kleppert ved navn Posetobakki.
Gudfader.
Hvad er det?
Det er en testikelpung, Dobie.
- Henry Victor er sgu noget for sig. - Han er fuld af lort.
Efter New York var jeg lige ved at melde mig til hæren.
Det var umuligt at få arbejde. Vi irere er jo bare nogle tyveknægte.
Det lyder bekendt.
Er du rejst hertil alene?
Sammen med min søster, men hun døde af tuberkulose på skibet.
Vi sænkede hende ned i havet. De ville smide alt i havet, -
- men det lykkedes mig at redde en... hvad hedder det?
En broche.
Den har tilhørt vores mor.
Jeg forærede Maryanne Stewart den.
Han er heldigvis holdt op nu.
Pis.
Forhåbentlig bliver jeg fyret for det her.
Værsgo. Spis bare.
Du vil være vågen i din grav.
Du vil være i live, når de æder.
Spis bare.
Min far var en af de mænd, -
- der holdt stand over for siouxerne i slaget ved New Ulm.
Kender du historien om New Ulm, knægt?
Ja.
Min far blev dræbt der.
Jeg håber, du ved, din far døde som en helt.
Jeg vil skåle for din far og for alle jer, der sidder her.
Vi vil sørge for, at den slags aldrig kommer til at ske her i landet igen.
Det skåler jeg gerne på.
Hvem har givet min indianer mad?
Vi finder ikke nybyggerne, før han spytter ud.
Og han får ikke mad, før han spytter ud!
Hvem fanden har givet min indianer mad?
Walnut!
Din forpulede...
Walnut!
Hvor er du?
Find den...
Jeg gav ham mad.
Dit snotdumme røvhul.
Henry.
Hvis du hæver den pistol, -
- hænger I fire og dingler i et træ om en time.
Rolig, Henry. Han ville jo kun skyde dig en lille smule.
Hvis Coffey gav ham det hundeæde, vi fik, har han det ikke bedre nu.
Lad det ligge.
Det er mig, der har kommandoen.
Mig.
Jeg tolererer ikke, at min autoritet bliver undermineret.
Sig undskyld, fordi du underminerede hans autoritet.
Undskyld, jeg underminerede din autoritet.
Folkens. Vi går til ro.
Jeg vil have tre mand på vagt indtil daggry og alle klar ved våbnene.
Hvis nogen forsøger at snige sig herhen, -
- hvis noget bevæger sig, så skyd.
Hvem der?
Har du det godt?
Rejs dig op, Samuel.
Samuel, for fanden! Din fyldebøtte.
Hvad har vi her?
Jeg tror...
Hvem der?
Vågn op, Samuel.
Vågn så op, Samuel.
Pis og papir!
Nogen må have set de hængerøve smutte.
Jeg nægter at tro på, -
- at fire mænd kunne stikke af, uden at nogen vågnede.
Hvad er der sket?
Godmorgen, skat. Henry Victor har mistet nogle mænd.
- Hvor er de? - Godt spørgsmål.
- Hvad har han at sige? - Det der virker ikke.
Det glæder mig, at de også kan lide hvide.
- Hvad sagde han? - At han godt kan lide hvide.
Graverne.
Han taler om en anden stamme. Gralerne.
Han sagde ikke gralerne.
Han brugte ordet for, når dyr graver gange.
Er graverne en stamme? Hvad skete der i nat?
Lad min mand klare det.
Hvor kan vi finde graverne?
De skal nok finde jer.
Også selvom du smager som en hvid mand.
Henry, for fanden!
Du rører ikke min indianer!
- Du rører ham ikke! - Jeg gider ikke høre på ham skrige.
Han har alligevel ikke noget at sige. Vi får svar i reservatet.
Det er ikke siouxerne. Han sagde graverne.
Vi skal stå ansigt til ansigt med fjenden. Forstår du det?
Vi rider hen til reservatet.
Mr. Parcher.
- Hvad mener du? - Det ved jeg ikke.
Der er et mere der.
Og et derovre.
Satans.
Henry Victor vil hellere hive tæer af siouxen end følge det her spor.
Hvad?
Vi er vist klar til at ride videre uden militæreskorte.
Det er længe siden, jeg har redet så stærkt.
Dobie. Hvad synes du?
Det er godt nok.
Jeg skal lige lade vandet.
Du har klaret det fint, Dobie.
Få dig noget søvn. Vi rider videre før daggry.
Vi skal have fundet de kvinder, før det er for sent.
Tror du, de mænd deserterede i nat?
Kender du en stamme ved navn graverne?
Vi holder vagt to timer hver.
Hvad nu?
Skyd ikke.
Det er mig, Callaghan. Henry Victors kok.
Walnut, for fanden.
Er du ude på at blive skudt?
Jeg ved ikke, hvor de andre er. Jeg anede ikke engang, de var væk.
Nu arbejder du for os.
Det er hårdt arbejde.
Du gør, som du får besked på. Er det forstået?
Hvem af jer bestemmer?
Vi er makkere.
Lyt til Parcher, og gør, som Clay siger.
Ireren har sgu fat i noget.
Velkommen på holdet, Walnut.
Det giver ingen mening.
Fingrene væk.
Hvorfor tage mennesker og heste og efterlade værdigenstandene?
Det her har vi ikke set før.
Skal vi følge sporet?
Hvilken retning rider vi i?
Du gør bare, som du får besked på.
- Hvad med vognen? - Han sagde, du ikke skulle røre den.
Pokkers.
Pis.
Hvad er der?
Hvad dælen?
Gudfader.
Hun trækker vejret.
Hun er ikke fra familien Stewart.
Hvem er hun så? Det er ligesom på Williams-kvinden.
Det burde også have blødt mere.
Det er stadig fugtigt.
- Er der flere sår? - Kig selv efter.
Hvad er det for en kradselyd?
Hun er blevet slæbt af sted.
- Hvad mere? - Hvad mener du?
- Har indianerne voldtaget hende? - Aner det ikke.
- Der er en kradselyd inden i hende. - Hvad mener du?
Jeg kan også høre den.
- Den kommer fra hendes sko. - Så tag den af.
- Hvorfor dog begrave hende levende? - Det ved jeg ikke.
Det er et mirakel, hun lever endnu.
Hvad med korset? Det sidder fast.
Hvad hvis de har begravet Maryanne?
Vi skal nok finde hende.
Værsgo.
- Hvad skal jeg med det? - Det ved jeg sgu da ikke.
Finde trøst hos din skaber. Du tager vagten.
Bliv i Fort Lincoln sammen med hende. Vi henter dig på tilbagevejen.
- Jeg kan være tilbage om et par dage. - Om et par dage er de mennesker døde.
Eller det, der er værre.
Rid ikke om natten, medmindre du vil brække gamle Sparrows ben.
Du skal nok klare den.
Jeg stoler ikke på, at nogen af de andre kan udføre den her opgave.
Af sted.
- Her er for stille. - Hold mund.
Se der.
Han ligner en sioux.
Pokkers. De har omringet os.
Kom.
Det var en hilsen.
- Vi er på den. - Ja.
- Jeg er blevet skudt. - Walnuts hest sparkede dig.
Og du fortjener værre.
Du rører ikke den pistol igen uden min tilladelse.
- Er du med? - Ja.
Lad os komme videre.
Det er altså ikke for at være nærgående.
Det var bedre.
Nå, men...
...godnat.
Gudfader!
Du er stadig ved bevidsthed.
Undskyld. Hvad har de gjort ved dig?
Tror du, den sioux var fra graver-stammen?
Der er jo mange slags siouxer.
Hvorfor har vi ikke hørt om dem før?
Vi møder dem nok snart. Takket være Coffey er vi næppe særlig populære.
Ham skal vi af med, når vi kommer hjem.
Jeg bliver, indtil vi finder familien Stewart.
Måske er de i nærheden. Den indianer ville nok indgå en byttehandel, -
- og det eneste, vi vil have, er hvide mennesker.
Måske er det her en hævnaktion.
Det er jo ikke sikkert, hun er død.
Han har ret. Vi giver ikke op, vi sover ikke...
Clay.
Coffey.
Mit ben.
Træk.
Herhen.
Spild ikke kuglerne. Vi skyder først, når de er tæt på.
Hvor længe skal vi ligge her?
Måske ligger de på lur.
Hesten begynder at stinke.
- Er det ikke giftsumak? - Det ligner det i hvert fald.
Nu skal I høre. Tag handskerne på, -
- og pluk så meget, som I kan. Vi venter ikke til daggry.
I Georgia fik vi besked på at brænde det.
Er det rigtigt?
En, jeg kendte, fik røgen imod sig. Han blødte fra lungerne i to dage.
Er I færdige?
- Han druknede i sit eget blod. - Ja, vi er færdige.
Sæt ild til det, og kom.
Det her er forkert.
Så kommer vi tilbage på sporet.
Jeg vidste ikke, du var troende.
Så ved vi, hvor han er begravet.
Lad være. Indianerne ved, han er begravet her, -
- og de kunne godt finde på -
- at grave ham op og flå hans øjne ud, -
- så han bliver blind i åndeverdenen.
- Rider vi så tilbage nu? - Nej.
John Clay ville pisse på os fra Himlen, hvis vi vendte om nu.
Hvordan tror du, han bærer sig ad med at sove på hesten?
Hvis jeg vidste det, ville jeg selv gøre det.
Jeg har ikke lukket et øje siden i går morges.
Bare jeg havde min hat.
Det er ikke til at fatte, at John Clay er død.
Jeg har kendt ham, siden jeg var lille.
Har du nogensinde reddet nogen?
Kvinder. Fra indianerne.
Nej.
Ikke i live.
Jeg...
Jeg mødte engang en kvinde, der var kommet tilbage, -
- men hun blev aldrig sig selv igen.
Men hun overlevede.
- Jeg tager første vagt. - Nej, sov bare. Jeg holder vagt.
Callaghan! Parcher!
Coffey. Jeg kan ikke finde Parcher.
- Hvorfor er bålet så stort? - Da jeg vågnede, var han væk.
Der er noget i gære.
Han udnytter os.
Indianerne ser bålet og angriber os, og så ser Parcher indianerne.
Dumme svin.
Lad os slukke bålet.
Hørte du det?
Det lød som...
Skyd!
Min hals.
- Har vi nogen forbindinger? - Det bløder ikke.
Jeg kan slet ikke mærke det.
Gudfader.
Jeg kan ikke mærke min hånd.
- Hvad gjorde den indianer ved mig? - Det var ikke indianere.
Værsgo. Rens det.
Du har ikke ret til at bruge os som lokkemad.
Det handler ikke om ret. Og det er da mig, der er såret.
- Jeg kan ikke mærke mit ansigt. - De har omringet os.
De venter nok på, at vi lægger os til at sove.
Det skal de sgu ikke regne med.
Coffey.
Må jeg lige bede om det kors?
Hvis jeg ikke overlever...
...vil jeg gerne have, du giver miss Gertrude Spacks det fra mig.
Eller giv Dobie det, og sig, at det er til hans mor.
Det skal jeg nok gøre, hvis det går så galt.
Tak.
Jeg kan se et bål.
Vær forsigtige.
Vi ved ikke, om de er venligsindede.
Hvis bare det er mennesker.
Venligsindede.
Fredelige.
Du er mærket. Graverne.
Hvad sagde hun?
At vi skulle sætte os ned lidt.
- Faith. - Hun hedder Faith.
Graverne har slået min familie ihjel.
I nat skød jeg min mand, -
- så han ikke skulle mærke, at de åd ham.
Graverne har slået hendes familie ihjel.
- Spørg, hvad en graver er. - Og hvor de er.
Hvor kommer graverne fra?
De kommer frem for hver tredje generation.
Vi prøvede at flygte østpå -
- forbi Great River.
Hvad er en graver?
De levede her før den hvide mand. Før mennesket.
De lever af bøfler.
De begraver deres mad og venter på, at den rådner.
De forgiftede kan ikke sove.
De bruger en slags gift -
- og begraver deres ofre levende.
Når blodet er tykt, og organerne er bløde, -
- vender de tilbage for at æde og drikke.
De æder de bløde ting.
De bløde ting?
Hvad betyder det?
Jeg kan godt lide mine bløde ting.
Pis.
I slog alle bøflerne ihjel, -
- så graverne måtte lede efter anden føde.
Min far fortalte, at uterne havde kæmpet mod dem.
Men uterne er lige så onde som de hvide mennesker, -
- så de vil ikke hjælpe.
Uterne kan slå dem ihjel.
Ved hun, hvordan man får bugt med giften?
Kan du hele det?
Du vil dø.
- Uterne ved det måske. - Hvad med familien Stewart?
Vi kan ikke bare glemme dem, så du kan blive helbredt.
Uterne viser os, hvor graverne er, vi slår graverne ihjel, -
- du får din tøs, og så kan du bygge jer et dejligt, lille hus på prærien.
Kommer Faith med os?
Ja, hvis hun har sit liv kært.
Coffey. Kan du se det mærke på Parchers hals?
Ja, og på hans ansigt og hænder.
Han er så godt som færdig.
Det huer mig ikke at sætte livet på spil for hans indianermedicin.
Jeg gør det ikke for hans skyld.
Tror du stadig, du finder din pige? Maryanne Stewart.
Hvad hvis hun ser ud som ham?
Så har vi virkelig brug for medicinen.
- Hvad foregår der? - Vi sludrer bare.
Jeg syntes, jeg hørte mit navn.
I er vel ikke trætte? Det her er uternes territorium.
Dit sår er plettet. Det er sådan, de finder dig.
Hvad sagde hun?
Ingen verdens ting.
Kom.
- Så er vi her. - Hvad?
Hvad mener du med her? Her er jo ingenting.
Uterne skal nok komme. Vi skal bare vente.
Hjælp mig ned af hesten. Min røv er blytung.
Vi bør ikke standse.
Kom nu ned.
Det bliver snart mørkt. De slår os ihjel.
Kom nu.
De slår os ihjel.
For fanden da.
De slår os ihjel.
Har du åbne øjne?
Kan du høre mig, Coffey?
Ja, jeg er vågen.
Godt. Bliv ved med at være det.
Tror du, knægten og hans squaw forsøger at stikke af?
Hører du efter?
Jeg vil nødig skulle skyde nogen, fordi han vil efterlade mig her.
For fanden da!
- Så du de bæster? - Du skød mig i benet!
Vær du glad for, at jeg reddede dig.
Du gode gud. Det var ikke nogen indianer.
Læg brænde på bålet, siger hun.
Vi må skynde os videre. Det er hans sår, der tiltrækker dem.
Efterlad ham. Han er allerede død. Vi må videre, ellers dør vi.
- Hvad siger hun? - Ingenting.
Vis det med hænderne.
- Hun siger, vi skal væk. - Nej. Vi bliver her.
- Lyt ikke til den rødhud. - Hun ved mere end dig.
- Kan du ride? - Ja, hvis jeg kommer op på hesten.
Vi bliver lige her.
Coffey!
Lad være...
Til Helvede med dig, Coffey.
Jeg håber for jer, at jeg dør.
Der kommer mere blod.
Coffey.
Vi må gøre noget ved mit ben.
Kom her.
God indianer. God indianer.
Kan I tale vores sprog?
- Skyd. - Den er tom.
Slip mig, og tag geværet.
Er I uter?
Herren være lovet. Han har sendt os uter.
Fransk?
Jeg taler fransk. Sådan da.
Godt. Vi taler fransk.
Vi er gode indianere. Venner.
Vi leder efter en hvid familie.
Graverne har taget dem.
Tag geværet.
Død mand. Vi løser problemet. Lille fisk.
Vi fanger. Vi fanger med den lille fisk.
Han kan helbrede dig.
Jeg forstår ikke.
Lille fisk.
Vi bruger den syge som en lille fisk.
- Er du med? - Han snakker om en lille fisk.
- Fra de syge. - Du gode gud!
Han mener lokkemad.
Nej! Han mener lokkemad.
Åh gud!
Bliv der, eller I dør.
Den lille fisk er fortabt.
Den lille fisk er allerede død.
Den lille fisk er en fælde. Bliv der. Vi ordner det.
Vi ordner det.
Er de væk?
Det ved jeg ikke.
Han er allerede død. Hvis I leder efter ham, dør I også.
Du har ikke tænkt dig at finde ham, vel?
Uterne...
Åh gud.
Coffey?
Hun er død.
Lad os tage hjem.
- Jeg er nødt til at finde Parcher. - Nej, du er ej.
Han var død, før indianerne kom.
Det er ikke for hans skyld.
Vi ved ikke, hvordan vi kan slå graverne ihjel.
- Jeg vil hjem. - De tog Maryanne fra hendes hjem.
Der er ikke sikkert derhjemme.
Coffey.
Gudskelov.
De tvang mig til at drikke...
Drikke? Hvad mener du?
Nej!
I forgiftede den lille fisk.
For at forgifte dem.
Spyd.
Det virkede ikke.
De er stadig i live.
Det var sollyset. De brændte op.
Uterne forgiftede dem.
De gav Parcher noget, der fik dem til at falde i søvn.
Hvis den indianer dør, finder vi aldrig giften.
Pis.
Det skal da heller ikke være let.
Jeg kan være tilbage med en læge fra Fort Bismarck om to dage.
- Kan han overleve så længe? - Det ved jeg ikke.
Kan du?
Kom af sted.
Kom så.
Kom så, din dovenrad.
Det var sgu utroligt! Parcher er irer.
Jeg fik at vide, du var her.
Godt, du klarede den.
- Will Parcher er desværre død. - Det ved jeg godt.
De fandens indianere.
Vi gav ham en ordentlig begravelse. Han var klogere, end jeg troede.
Det tog os fire dage at få ud af siouxerne, -
- hvad Parcher gættede med det samme.
Vi har sendt spejdere nordpå for at finde uterne.
De er ikke noget særligt.
De kan huje, men de duer ikke til at slås.
- Hvor er Callaghan? - Hvem?
Din kok.
Nå, Walnut.
Gud være hans sjæl nådig.
Han havde skyldt mig sit liv, hvis han havde overlevet.
Vi måtte amputere hans ben. Han klarede den desværre ikke.
Han var helt hysterisk og talte i vildelse, lige inden han døde.
Vi fandt selvfølgelig heller ikke familien Stewart.
Det gør vi nok aldrig.
De var sikkert døde, inden vi overhovedet drog af sted.
Nå, vi kan vel egentlig bare sikre os, -
- at de indianere ikke gør sådan noget igen.
Oversættelse: Mette Stepnicka Scandinavian Text Service 2009